![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEicQvXvfvkMbcdrmOjNpWc2KVaw800huC7i7EH-CbaxZ48khq0BH0yH7KqadI35Y6OKRx1pwmSkAcXcVbd9jaFJaDSqcCFF9rtExoc9TJku2QoIKtOetmg5ow6-A_Bdp_oKyrfGIt3Yik9H/s320/images-763222.jpg)
MIQUEL ÀNGEL SÒRIA
Recordo Teófilo Stevenson (1,90) al costat d'Alberto Juantorena "El Caballo" (1,92) caminant per Granollers. Al seu costat, la meva alçada m'obligava a forçar el coll per poder mantenir una conversa coherent.
El govern cubà els havia enviat a Espanya per a conèixer les seus olímpiques i, a Granollers, hi havia la de handbol. El Partit volia que els acompanyéssim mentre es movien per la comarca.
Després de visitar la seu olímpica i algunes altres instal·lacions esportives, l'alcalde ens va convidar a dinar a la Fonda Europa. Mentre esperàvem el dinar, no he oblidat la imatge de les gerres de cervesa perdudes en unes mans enormes i, per què no, ja mítiques.
Teófilo Stevenson havia guanyat la medalla d'or del pes pesant de boxa a Munich '72, Montreal '76 i Moscou '80. Això havia provocat els intents per aconseguir la seva deserció amb ofertes milionàries. Totes les va rebutjar perquè la revolució cubana li proporcionava allò que no podien oferir-li els diners. "Què són cinc milions de dòlars enfront de l'estimació de cinc milions de cubans?"
Ara, als 60 anys, el seu enorme cor l'ha traït i ha mort a casa seva a La Habana.